Jeg nyder at se dig smide tøjet.
- Gav han dig drikkepenge? - En sølle dollar.
Du får 20 for at strippe videre.
- Tak. - Bryllupsrejse?
- Otium. - Ferie.
Lidt af hvert.
Undskyld.
- Blæremås. - Jeg beholder den ikke.
Af sted!
Jeg har skrevet mine bryllupsløfter. Hvad med dig?
- Jeg arbejder på det. - Lad mig høre, hvad du har.
- Lad os vente. - Jeg kan hjælpe dig.
Jeg kan minde dig om, jeg er dejlig, og at du vil gøre alt for mig.
- Hvordan har jeg klaret mig hidtil? - Slet ikke dårligt.
- Jeg vil gerne ånde på egen hånd. - Du elsker da mund-til-mund.
Vi ses.
Lad os arbejde lidt med hofterne. Hofterne skal følge med i slaget.
Lad os prøve en gang til. Du slår igennem. Flot.
- Kan du mærke det? Slå igennem. - Det er min forlovede.
- Davs, skat. - Davs, snut.
- Du har tag på undervisningen. - Man må tage sagen i egen hånd.
- Spiller du tennis? - Ja, lidt.
Så snup en ketcher.
Parat?
- Undskyld, snut. - Du kunne bruge nogle lektioner.
Hør, lad os spille en kamp. Vinder du, får du min bil.
Vinder jeg, underviser du Lola gratis. Og uden at røre.
Det er i orden.
Jeg er klar, når du er.
- Højrehåndet? - Jeg sagde jo, du skulle passe på.
Jeg kan skaffe dig alt.
Adgang til marinaen og skibet. Vagtskemaer. Alt.
- Vi deler lige over. - Og hvis jeg siger nej?
Mr. Burdett. Jeg er en anset borger.
En mand af folket. Jeg bryder mig ikke om at true.
Men det vil gavne dig personligt at vise samarbejdsvillighed.
Jeg ønsker dig held og lykke, men jeg kan ikke hjælpe dig.
Du har en enestående måde at vise dit folkesind på.
Hør, jeg nyder udsigten af vandet fra dit hus.
- Du mener, mit hus set fra vandet. - Nej, jeg mente, hvad jeg sagde.
Udsigten af havet fra din stue. Det er så fredfyldt.
- Jeg er med. - Godt.
Eksperterne siger, at en forbryder formes i barndommen.
Hvad skal jeg sige? At jeg blev svigtet?
At jeg aldrig kunne stole på nogen? Er det det, du vil høre?
Beklager, du. Sådan var det ikke.
Jeg voksede op i et kvarter med helt ens huse.
- Og du? - Det samme. Bare i et andet land.
- Smører du mig lige ind? - Spøger du?
- Hvad sker der? - Nogen sneg sig om bord på skibet.
- Hvad siger du? - Nogen sneg sig om bord på skibet.
Jeg har ligget her hele aftenen og skrevet på mine løfter.
Vi skal snart giftes. Det skal være en overraskelse.
Godt.
- Hvad er det? - Det hele.
- En deltaljeret plan. - Hvorfor giver du mig den?
Jeg trækker mig ud.
Så nu er du bare turist?
Det er en uhåndterlig maskine, men den fungerer effektivt, ikke?
Jeg er færdig med at begå kup.
Du får mig ikke på andre tanker, så bare kast mig i maskinen.
Lad os gennemgå planen.
l kravler ind gennem ventilationen.
Hvad med mig?
- Drikker du altid gæsterne fulde? - Jeg har slet ikke haft vagt i dag.
- Hvor længe har du boet på øen? - Jeg kom på ferie og blev hængende.
Savner du ikke dit gamle liv?
- Hvorfor? Det myldrer jo med piger. - Ja, du har ret.
- Jeg skal have min egen bar. - Det lyder som en god idé.
Sådan, Stanley.
Hvad er nu det?
Når vi kommer op igen, er diamanten på vej til Paris.
Hvis vraget er fyldt med smykker, hvorfor har andre så ikke været der?
Det er et farligt farvand. Og vraget vrimler med farlige dyr.
- De fleste dykkere er bange. - Jeg er en af ''de fleste dykkere''.
- Det er en gammel skrøne. - Tjah, vi får vel se.
- Hvorfor skal vi dykke om natten? - Det er mere romantisk.
Hvor skal du hen, Sophie?
Sophie?
Vent lidt.
Sophie?
- Er der noget galt, Stan? - Hvad sker der?
- Klarer du den, Stan? - Jeg er klar til at stoppe nu.
Vær nu ikke en tøsedreng.
Du ved, hvad man siger. ''FBl fanger altid forbryderne.''
Jeg har problemer med ilten.
- Er der noget galt, Stan? - Jeg kan ikke få luft. Hjælp!
Hvor er du, Stan?
Tag det roligt, Stan. Jeg er lige her.
Slap af. Tag min iltslange.
- Klarer l den? - Skal jeg komme op, Lola?
Nej, jeg har styr på det. Vi kommer lige straks.
- Godt. - Godt for ham, at jeg var der.
- Sådan. - Tak, Lola.
Ventilen må have sat sig fast.
- Jeg tror ikke et ord af det. - Det ved jeg.
- Nå, du er med i det her, Lloyd. - Har l ikke forbrydelser nok i USA?
- Nu skal du og dine venner i forhør. - De er trætte. Vent til i morgen.
- Her er det os, der giver ordrer. - Nej, her bestemmer jeg.
Huskede du at registrere det våben ved ankomsten til øen?
- Nej. - Så forsvind fra min ø!
Medmindre l vil tilbringe et par dage i spjældet.
Diamanten er stadig forsvundet. Og du synes at være indblandet.
Og vi har fjernet en storgangster, som du troede var mønsterborger.
Smut hjem til dit skrivebord og lad politiet klare ærterne.
- Skal vi ..? - Ja.
Godaften, mine herrer.
- R7egistrerede du ikke våbnene? - Det anede jeg ikke, at man skulle.
Det var din opgave at ordne det. Du drikker også alt for meget.
Du tyllede sprut ned i flyet. Jeg siger det til din grimme kone.
Nej, jeg gjorde ej.
Jeg fik Lola.
Tillykke, Stan.
Vær venlig at give ham ringen.
l disse vidners overværelse erklærer jeg jer for rette ægtefolk.
Værsgo at kysse bruden.
Må den store Max Burdett omsider erkende sit nederlag?
Nej, slet ikke.
Jeg fik jo Lola.
Du sagde, at hælerne kun ville give $20.000.
Jeg har fundet en hæler i Chicago, som vil give mig 30.000 for den.
Nå da. Tillykke, Stan. Vi er et par heldige fyre.
ET HALVT ÅR7 SENER7E
- Er det dit første diamantkup? - Måske.
- Vi blev enige om 30.000, ikke? - Jo.
- Men vægten skal være i orden. - Den er helt i orden.
- Hør, hvor skal du hen? - Jeg skal veje stenen på min vægt.
Marmorbordet derude er helt jævnt.
Tag nøglerne til kufferterne og tæl dine penge.
Sikke en diamant.
Det er virkelig en flot diamant, Stanley.
Nej!
Nej! Nej!
Max!